- Matthieu! - Salutare!
- Am cunoscut cândva un Matthew. - Numele meu e Matthieu.
Matthew...
LA ÎNCEPUT A FOST ABSENŢĂ ŞI DORINŢĂ
LA ÎNCEPUT A FOST SÂNGE ŞI TEAMĂ
LA ÎNCEPUT A FOST
CARTEA PIERDUTĂ A VRĂJITOARELOR
Seria I Episodul 2
Cândva, lumea era plină de miracole, însă acum ea aparţine oamenilor.
Noi, creaturile, am dispărut. Demoni, vampiri şi vrăjitoare
ne ascundem în văzul lumii.
Suntem neîncrezători chiar şi între noi.
Dar aşa cum spunea tata:
"Orice sfârşit e un nou început."
- Ai pantaloni noi, Hamish? - 'Neaţa!
Nu era nevoie să fii aici, să ştii.
"Bună, Hamish! Mă bucur să te văd." "Şi eu, pe tine, Matthew."
Pot merge singur la vânătoare.
Îmi prinde bine să plec din Londra şi tot voiam să ies în natură.
Jordan pregăteşte maşina.
- Văd că ai renovat. - Era nevoie de mai multă lumină.
Parcă ar fi un tort de nuntă.
Doar nu ai bătut atâta drum ca să te iei de gusturile mele, Matt.
- Ce se întâmplă? - E complex.
Ca de obicei.
- Asta e şi mai... - Cum? Vai şi-amar?
Uită-te la noi! Un vampir, prieten cu un demon.
Am venit aici ca să fug de o vrăjitoare.
"Să fugi"...
- Adică... - O doresc.
Cine eşti? Nu ai voie aici fără...
Şeful tău te va suna peste trei secunde.
Caut cadavrul turistului de aseară.
Da?
Da.
Bineînţeles, domnule.
Cadavrul.
Nu are sânge în corp şi nici la locul faptei nu era sânge. E foarte ciudat.
Ştii ceva despre el?
Era francez.
- Numele? - Matthieu Beny.
Matthew.
Opreşte!
- Unde? - Cam la 35 de metri de la poale.
Ce ochi de vânător ai!
- Salut! E aglomerat azi. - Nu ştiu de ce.
Studenţii nu s-au întors încă.
Dr. Bishop?
- Pot să vă ajut cu ceva? - Numele meu e Peter Knox.
Presupun că, de regulă, nu sunt atât de multe creaturi la bibliotecă.
Ei bine... Nu chiar.
Asta înseamnă că a aflat lumea despre manuscrisul Ashmole, cerut de tine.
Mă scuzaţi, aştept o carte.
Înţeleg de ce nu vrei să vorbeşti despre asta,
dar te asigur că îţi sunt prieten.
Discutăm la o cafea?
Nu prea cred.
Sau bei ceai, ca mama ta?
- L-aţi cunoscut şi pe tata? - Foarte puţin.
Am cunoscut-o pe mama ta când eram adolescenţi.
Îmi plăcea.
Cum era ea?
Dedicată, inteligentă, încăpăţânată atunci când voia.
Serios?
E îngrozitor ce s-a întâmplat.
M-am gândit mult la tine de-a lungul anilor
şi am vrut să mă prezint, dar mătuşa ta e foarte protectoare.
Da...
- Ne aduceţi două ceaiuri, vă rog? - Imediat.
- Te simţi mai bine? - Da.
Mulţumesc!
Cred că e înţelept să nu te apropii de vrăjitoare.
Aşa e, dar problema e că ea are ceva ce îmi trebuie mie.
Sau, mai bine zis... Ea poate să facă rost de acel lucru.
- Ai cerut-o pur şi simplu? - Da.
Cum?
Cum se face de obicei.
Bizar. Eu am cerut Ashmole 782 azi-dimineaţă, şi nu e acolo.
- Nu e acolo? - Lipseşte.
Conform catalogului Bodleian, lipseşte de foarte mulţi ani.
Cum e posibil? Nu are nicio logică, am cerut-o.
Şi ai dat-o înapoi, presupun.
Bineînţeles că da! Nu aş fura cărţi de la bibliotecă!
Nu. Atunci, poate că are legătură cu data.
Poate că manuscrisul se arată cam pe la vremea echinocţiului.
Sau e vrăjită, iar tu ai reuşit cumva să o descânţi.
Eu nu sunt ca mama, dle Knox. Nu i-am moştenit puterile.
- Ce s-a întâmplat când l-ai deschis? - Am văzut doar o pagină.
- Ce era pe pagină? - Un desen.
- Cu ce? - O reprezentare alchimică a fătului.
Trebuie să fi fost mai mult de-atât. Sigur ai văzut!
De ce e aşa de important pentru dv.?
Dacă e ce cred eu că e, cartea conţine primele magii ale vrăjitoarelor.
Din ea am putea afla cum am creat vampirii.
E un mit.
Vampirii şi-au folosit puterea brută şi longevitatea şi deţin mult control.
Dar, dacă noi i-am creat,
atunci, îi putem şi distruge.
Eu nu vreau să mă bag în aşa ceva.
Trebuie s-o ceri din nou. Eşti singura care a văzut-o după ani buni.
Daţi-mi drumul la mână!
Sunt convins că te voi revedea, Diana.
Nu e aşa de docilă cum speram.
S-ar putea să fie nevoie de o tactică mai fermă.
Juliette... Bună seara!
Dacă vrei să-l vezi pe tata, nu se poate.
Sigur vrea să audă ce am să-i spun.
Sper că e ceva important.
Este.
E o chestiune de poliţie.
Lasă-ne singuri!
Tot nu pricep de ce eşti neliniştită.
Cum să facă rău faptul că ai cerut tu o carte?
Erai şi tu la bibliotecă! Ai simţit şi tu!
E o carte puternică şi nu am încredere în Peter Knox.
El urăşte celelalte specii. Ar putea s-o folosească împotriva lor.
Dar asta nu e treaba noastră.
Şi nu pricep de unde ştie că eu am cerut cartea.
- Veştile circulă repede. - Dar...
Eu nu vreau să am de-a face cu aşa ceva.
Vreau să duc o viaţă normală. Vreau să fiu un om normal!
Te cunosc de zece ani. Orice-ai face, normală n-o să fii.
Era de aşteptat să ţi se întâmple aşa ceva.
Ce să fac, Gillian?
Dă-i-o şi lasă totul în urmă! Vezi-ţi de lucrarea ta!
Da, numai că e imposibil să fac asta, cu toate creaturile de la bibliotecă.
Vampirul care te urmărea?
Nu. El a renunţat, cred.
Măcar atât!
Nu ştiu ce să zic... Avea ceva...
Părea să ştie cel mai mult despre manuscrisul ăsta.
Trebuia să-l întreb... Eu i-am zis să mă lase-n pace.
Păi, foarte bine!
- Tu ai vorbit cu el vreodată? - Nu!
- Deci nu ştii cum sunt ei. - Şi tu ştii, după o singură discuţie?
Nu părea să aibă atâtea prejudecăţi faţă de noi, cum avem noi faţă de ei.
Trebuie să plec. M-a invitat decanul la o petrecere plicticoasă.
Îţi mulţumesc. Şi scuze că te-am împovărat cu asta.
Deşi Ashmole 782 ar putea fi soluţia la problemele noastre, Hamish,
faptul că mă interesează o afectează pe ea.
Cu toţii suntem în pericol, Matt, dacă nu găsim cartea.
Ştii cât de mulţi demoni se tot sinucid?
- Au probleme mintale, nu au unde sta. - Da, ştiu.
- Am citit şi eu statistica. - Suntem în dificultate.
- Dacă din ea vom afla de unde venim... - Da.
Aşa-i că ar fi ceva extraordinar?
- Unde e Matthew? - Nu e aici.
A zis că mă sună când primeşte rezultatele.
Au venit?
Doar ale lui James.
Analizele de sânge sunt bune.
Deci problema e la mine?
Aşa se pare.
Ce rapidă eşti!
Ce-ai păţit la mână?
Cred că ai păţit asta din cauza cărţii, când ai deschis-o.
Cine eşti? Te-am văzut la bibliotecă.
Tu eşti ca un magnet pentru ea. Magia atrage magie.
Dar puterea ta e ascunsă.
Creatorul meu şi sprijinul meu,
arată-mi! Arată-mi!
Cineva ţi-a făcut ceva.
Sau...
... ţi-ai făcut ceva singură?
Ţi-e frică să nu fii persecutată? Asta era?
Nu mi-a fost frică până acum.
Erai cu Peter Knox. Să-i spui că nu voi cere cartea!
Nu e vorba doar despre carte.
E vorba despre tine.
Salut, Em!
- Ai auzit de Peter Knox? - Peter Knox e la Oxford?
A zis că a cunoscut-o pe mama.
- Da, era nebun după ea. - Mi-am dat eu seama după cum vorbea.
- Nu voia s-o lase să se mărite. - Ea l-a plăcut?
Au fost prieteni la început, dar apoi, el s-a apucat de nişte lucruri.
- De ce anume? - De magie neagră.
- Ce caută Peter Knox la Oxford? - E vorba despre manuscrisul ăla.
Îl vrea.
Tatăl tău nu avea încredere în el. Şi, la fel şi mama ta, la un moment dat.
Fereşte-te de el, Diana!
Juliette...
Vreau să vorbim.
Unde ai fost în urmă cu două seri?
Am ieşit să văd oraşul noaptea.
Ai zis că am voie.
Am spus că ai voie atâta timp cât eşti cuminte.
Dar am fost cuminte!
Dacă e ceva ce nu ştiu, Baldwin mă poate pune în pericol.
Baldwin nici nu e în Veneţia.
El vede şi aude totul!
Turistul care a murit a fost ucis de un vampir.
Iar Domenico,
băgăciosul ăla nenorocit,
a simţit mirosul tău pe el.
Nu e adevărat! Domenico mă urăşte!
Tu m-ai învăţat să-l doresc pe Matthew!
Nu!
Tată! Tată!
Referitor la cartea invocată de Diana... Am auzit poveşti despre ea.
Vrăjitoarele au furat-o de la vampiri, vampirii, de la ele.
- Nu e adevărat. - Demonii, evident, n-au mai avut loc.
Noi ştim că e importantă, dar nu ştim şi de ce.
Şi nici nu avem voie să întrebăm!
Pe scurt, am senzaţia că noi contăm mult mai puţin decât ceilalţi.
Se poate să nu intrăm în politică?
Cu tine nu se poartă nimeni precum cu o scursură.
De parcă ai fi tu în situaţia asta! Tu, practic, domneşti asupra Londrei.
Nu asta e ideea. Eu sunt o anomalie.
Mat.
Să protejezi regina nu e totul în jocul ăsta.
Stai! Gândeşte-te bine înainte!
Nu! Şi celelalte creaturi vor vrea cartea.
- Trebuie s-o iau eu primul de la ea! - Am înţeles, dar trimite-l pe Marcus!
Pe Marcus?! Nu-l las pe Marcus în preajma Dianei.
E mult mai puţin periculos pentru ea!
Nu uita ce s-a întâmplat cu celelalte femei!
Cu Eleanor, cu Cecilia...
- Mai bine nu-ţi spuneam! - Dar mi-ai spus!
Fiindcă ai vrut ca eu să fiu conştiinţa ta.
După Cecilia, am jurat că nu mă voi mai implica în vreo relaţie
cu un om, iar tu ştii asta!
Da, dar niciodată nu ai vorbit despre o femeie aşa cum vorbeşti despre Diana.
Eu vreau doar să am grijă de tine!
- O să încerc să-ţi urmez sfatul. - Nu încerca!
Urmează-l!
Dacă îi vei face rău, nu te vei ierta, iar eu nu aş suporta acest gând.
Nu te întoarce la Oxford
până când nu eşti sigur că te poţi controla în faţa Dianei Bishop.
- Dr. Bishop! - Bună seara, dle profesor Marsh!
- Bun venit! - Mulţumesc!
Am auzit că ai ţinut o prelegere extraordinară
şi că vei scrie despre subiect. Aşa e?
Da, aşa e.
De-abia aştept să citesc!
- Trebuie să ni te alături la catedră. - Vă mulţumesc!
Acum tare aş vrea să îţi prezint pe cineva.
Are o specializare foarte interesantă.
Ştiinţe oculte.
Alchimie. E un subiect important,
mai ales pentru cineva care pretinde că nu o interesează magia.
Nu doar că nu mă interesează, dar nici aptitudini nu am.
Eşti sigură? Cartea ţi s-a arătat ţie, nu altcuiva.
V-am spus deja că nu ştiu ce s-a întâmplat.
Dar nu mi-ai spus că te-a urmărit un vampir.
De unde ştiţi?
Ar fi o catastrofă să ajungă pe mâinile lor.
- Nu înţelegi că eşti în pericol? - Îmi pot purta singură de grijă.
Admirabil, dar eşti naivă.
Vampirii sunt şi ei implicaţi acum, fapt care complică situaţia.
- Nu o voi cere pentru dv. - De ce nu?
Fiindcă nu îmi surâde ideea de a distruge alte specii.
Şi ei ar face la fel cu noi dacă ar putea.
Precum mama mea, dle Knox,
dacă m-am hotărât, nu mă mai răzgândesc.
Diana!
Gândeşte-te la ceea ce faci!
Trebuie să îţi respecţi puterile şi moştenirea!
Nu mă face să te oblig să ceri din nou cartea!
Diana!
Nu pleca!
Nu poţi scăpa de mine aşa de uşor.
Pot fi cu tine oriunde te-ai duce.
Am nevoie de carte!
Avem nevoie de carte!
Ieşi din mintea mea!
Cum mai merge cu Diana? V-a dat manuscrisul?
Nu.
Aseară a făcut un descântec prin forţa naturii.
Poftim? Diana?
Tu ştiai că are puteri?
Nu, nu pot să cred că...
Dacă le are, nu le-a arătat niciodată.
Poate că s-a folosit de puterea asta ca să avanseze în carieră.
Şi poate că tocmai de aceea tu nu ştii.
Ce bine că eşti acasă! Nu mi-ai răspuns la telefon.
Dacă e despre ce cred eu că e, vampirii...
I-am putea distruge.
Nu înţeleg de unde ştie că eu am văzut cartea.
Veştile circulă repede.
Nu e vorba doar despre carte.
E vorba şi despre tine.
E mai mult decât alchimie.
Ashmole 782 lipseşte de secole,
iar tu ai putut să-l scoţi la iveală. Nu vrei să afli de ce?
Trebuie să fii precaută.
Apartamentul prof. Clairmont, vă rog.
Ai avut dreptate.
Creaturile căutau manuscrisul.
Peter Knox, de la Congregaţie,
şi mai e o vrăjitoare scandinavă, nu ştiu exact cine e.
Linişteşte-te! Ţi-a crescut adrenalina.
- Simţi adrenalina? - Bineînţeles că o simt!
Mulţumesc.
De ce ai venit la mine?
Ultima oară ai zis că nu vrei să mă mai vezi.
- Nu am cu cine vorbi. - Trebuie să ai nişte prieteni.
Nu am încredere în ei.
Am greşit venind aici. Iartă-mă că te-am deranjat.
Knox vrea manuscrisul?
A zis că în carte sunt cele dintâi vrăji.
Asta crezi şi tu?
Peter Knox crede că vrăjitoarele au creat toate fiinţele.
Eu nu sunt de acord cu el, evident.
- Ştie că ai dat-o înapoi? - Da.
Vrea s-o ceară din nou.
- Şi? - Nu vreau să ajungă la el.
"Stimate domn,"
"scrisoarea dv. de pe 15 octombrie a ajuns, în sfârşit, la mine."
- L-ai cunoscut pe Charles Darwin? - Da.
L-am întâlnit de mai multe ori,
în special, înainte să publice "Originea speciilor".
Voiam să aflu în ce fel ni se aplică nouă teoriile lui.
Voiam cu disperare să aflu de unde provenim. Auzisem nişte zvonuri,
secrete şoptite despre o carte, ferită de privirile omului, un text alchimic.
- Ashmole 782. - Ashmole.
Acel om avea o capacitate unică de a găsi manuscrise bizare.
Eu le-am găsit şi le-am citit pe toate.
Mai puţin, volumul 782.
Cauţi manuscrisul ăsta din 1859?
- Câţi ani ai? - Mai mulţi decât crezi tu.
300 de ani?
500 de ani?
L-ai cunoscut pe Machiavelli?
- Ai supravieţuit căderii Cartaginei? - Căreia dintre ele?
Aş vrea să-ţi arăt laboratorul.
Cercetarea din ultima vreme are legătură cu originea vrăjitoarelor.
Nu îţi voi face niciun rău. Îţi dau cuvântul meu.
Bine.
Pune-ţi asta!
- Ţi-e frig. - De unde ştii?
Adrenalina provoacă o creştere în producerea de căldură.
Adrenalina ţi-a scăzut, la fel, şi pulsul.
Îmi auzi bătăile inimii?
Da.
Tot timpul.
Suntem printre sutele de laboratoare care studiază originea speciilor,
doar că noi nu studiem aici doar genetica umană.
- Studiaţi şi genetica vampirilor? - Şi a vrăjitoarelor şi a demonilor.
Luăm specimene fizice din morminte adeseori
şi scoatem ADN-ul din mostre.
Bună, Matthew!
M-a ajutat el cât ai lipsit tu.
Diana, ea e colega şi coordonatoarea mea, dr. Miriam Shepherd.
- Miriam, ea e dr. Diana Bishop. - Încântată.
Eu sunt dr. Marcus Whitmore. Un alt fel de doctor.
Mamă! AB negativ.
Pot să-ţi recoltez sânge? Nu prea găsim vrăjitoare vii.
Nu! Mulţumesc.
Dacă nu a venit aici ca să doneze sânge, atunci, de ce a venit?
Am vrut să-i arăt Dianei că munca noastră de cercetare arată neîndoielnic
că sunt pe moarte creaturile.
Vampirii nu mai pot suge sânge, demonii tind să-şi piardă minţile.
Şi vrăjitoarele?
Încep să-şi piardă puterile.
Vino să vezi!
Ia loc, te rog!
- Dă-mi voie! - Mulţumesc.
Iată! Aici vedem ADN-ul mitocondrial al unei vrăjitoare, Benvenguda.
A trăit în Britania în secolul VII şi era extrem de puternică.
O adevărată minune într-o epocă...
... plină de minuni.
Acum vom compara cu graficul lui Beatrice Good,
ultima descendentă cunoscută a lui Benvenguda.
Vezi că ADN-ul lui Beatrice conţine mai puţini markeri de vrăjitoare,
fapt care ne arată
că strămoşii ei, de-a lungul secolelor,
au supravieţuit tot mai puţin bazându-se pe vrăjitorie.
Oare această tendinţă de a nega puterea
să fie motivul pentru care vrăjitoarele...
... vor dispărea?
- Cu cine crezi că va vorbi? - Nu ştiu.
Doar pe mine mă ştie Diana aici, la Oxford.
Iartă-mă, nu cred că v-am făcut cunoştinţă. Ea e dra Jarvinen.
E noua noastră reprezentantă în Congregaţie.
Felicitări!
- Ei bine? - Am încercat să o analizez.
O găsesc interesantă.
Crezi că manuscrisul 782 te va ajuta în cercetarea ta, nu?
Da, ar putea să ne spună de unde provenim.
Dar n-o să dispărem mâine.
Încă sunt destule creaturi în lume.
Eu am altă percepţie asupra timpului, nu ca tine.
Când oamenii vorbesc despre schimbările de climă, exact asta spun.
"O să treacă ani buni până se vor topi gheţarii! Ce contează?"
Eu îmi aduc aminte cum îngheţa Tamisa în fiecare iarnă.
Patinam pe râul îngheţat.
Dar aşa e. Nu se va întâmpla imediat, de mâine.
Dar a început deja.
Într-o bună zi, va exista o singură specie.
Oamenii.
La început, nu vor observa diferenţa, fiindcă oricum ne-au ignorat.
Dar, treptat,
într-un final, îşi vor da seama
că lumea a fost secată de magie.
Şi vor privi în jur
şi vor vedea că sunt toţi la fel.
Tu crezi că ar trebui să-mi folosesc puterea.
Cred că e bine ca măcar să nu îţi fie frică de ea.
Deşi, din câte îmi dau seama,
există două mari trăiri pe lumea aceasta.
Una e dorinţa,
iar cealaltă e frica.
"Magia e dorinţă devenită realitate." Aşa zice mătuşa mea.
Ei bine...
Cartea e un palimpsest.
Cuvinte vechi, ascunse sub cele noi.
Era grea şi mirosea... ciudat.
Trei pagini fuseseră tăiate.
Singura pagină pe care am văzut-o
era cu un bebeluş plutind într-un vas răsturnat.
O reprezentare alchimică a fătului,
pe care eu una nu am mai văzut-o până atunci.
Îţi mulţumesc.
Credeam că te pricepi la vampiri şi de aceea m-ai invitat la cină.
Am nevoie de o carte. Ashmole 782.
Îi dai cartea vampirului?!
- Unde mergem? - La mine acasă.
Ai făcut un descântec ca să obţii Ashmole 782?
De ce umbli cu un vampir?
Îţi poate lua energia şi îţi fură amintirile!
Ar putea să vadă ce ai văzut tu în carte!
Matthew de Clermont hărţuieşte o vrăjitoare.
Ţi-a spus sursa ta şi cine este vrăjitoarea asta?
O cheamă Diana Bishop.
Fugi de noi, dar te înhăitezi cu un vampir!
Eu nu sunt rigid, ca tine!
O doreşti.
Ce gust aş avea eu?
Nu m-ai putea opri dacă ţi-aş face rău, şi nici eu, pe mine însumi.
Aţi urmărit serialul CARTEA PIERDUTĂ A VRĂJITOARELOR
Sfârşitul episodului 2
Subtitrare: Retail Sincronizare Bluray: Polux